BASERET PÅ EN ROMAN AF WILLIAM LANDAY
FORSVAR FOR JACOB
Joanna ringede. Vi skal mødes med hende i domhusets parkeringskælder.
Joanna?
Klein. Forsvarsadvokaten, jeg fortalte dig om.
Hun kender systemet bedre end alle andre.
TOBY AFSLÅ - SVAR
Åh nej.
POLITI
Andy.
Laurie, jeg hedder Joanna Klein.
Hyggeligt at møde dig.
Det gør mig ondt, at I skal gå igennem det her.
Tak.
Jeg har kaffe i bilen, hvis I trænger til en kop.
Ellers tak.
- Er Jacob ankommet? - Han er på vej.
- Hvordan har han det her til morgen? - Han er bange, men han er okay.
Andy, du har prøvet det før, men ikke på den her side.
Laurie, det er alt sammen nyt for dig, så jeg gennemgår det hele med jer.
Fra nu af, og til I er hjemme igen og har smækket hoveddøren,
må I ikke vise nogen følelser.
Intet.
Det er meget at bede om, men det er vigtigt. Okay?
Vi er helt udtryksløse.
Laurie?
Ja.
Desværre vil ethvert udtryk og enhver reaktion blive vendt mod jer.
NEWTON POLITI
Hvis I smiler, vil de sige, at I ikke tager det alvorligt.
Hvis I græder, vil de sige, at det er krokodilletårer.
Svar ikke på de spørgsmål, de råber til jer.
På tv er det kun billedet, der betyder noget.
Vigtigst af alt vil ethvert tegn på vrede, især fra Jacob,
bekræfte folks værste mistanker.
I må huske på, at i deres øjne er det ikke kun Jacob, der er skyldig.
Det er I alle sammen.
Det søger de bekræftelse på, så den må I ikke give dem.
Okay.
Husk nu: pokerfjæs.
- Er I klar? - Ja.
Okay.
Der er de!
Barber-parret. Tag kameraet!
Hr. og fr. Barber, hvornår har De sidst talt med Jacob?
Så er vi live!
Fr. Barber, hvornår har De sidst set Deres søn?
Hvordan har familien det?
Hvordan påvirker anholdelsen familien?
Hvordan har I det egentlig?
- Åh nej. - Er du okay?
Ja.
...om ti minutter eller noget i den stil?
Det burde være hurtigt overstået. Cirka ti minutter.
Hvad nu?
Nu venter vi.
Må jeg få jeres opmærksomhed?
Som I alle ved, blev den tragedie, der har ramt vores samfund,
i nat yderligere forværret på en måde, der næsten ikke er til at fatte.
Jeg taler om anholdelsen af Jacob Barber, der går i ottende klasse her på Archer.
Jeg vil understrege vigtigheden af, at vi ikke drager forhastede konklusioner.
Alle skal ignorere rygter og afstå fra at sprede rygter.
Med det sagt...
Har man oplysninger, der kan bidrage til efterforskningen,
opfordrer politiet til, at man omgående kontakter dem.
Det kan gøres direkte eller gennem vores rådgivningscenter.
Giv agt! Alle bedes rejse sig.
Retten er sat af dommer Rivera.
Retten er sat. Sid ned.
Godmorgen. Lad os komme i gang.
Før tiltalte ind.
Sagsnummer 08-44-07.
Staten mod Jacob Owen Barber.
Tiltalen lyder på et forhold af forsætligt drab.
Er anklagemyndigheden klar?
Ja, dommer.
- Hvordan forholder tiltalte sig? - Jacob.
Ikke skyldig, dommer.
Til betingelserne for kaution. Anklagemyndigheden?
Ja, med forlov. Vi kender alle sammen tiltaltes far, som er med her i dag.
Vi holder alle sammen af hr. Barber.
Jeg har i mange år betragtet ham som min mentor.
Hr. Logiudice, De er formentlig klar over, at hr. Barber ikke står tiltalt.
Naturligvis. Men hans historik med sagen er yderst relevant
for mit argument for kautionens størrelse.
- Så lad os høre, sagfører. - Ja, dommer.
Anklagemyndigheden anmoder om en kaution på 500.000 kontant
eller fem millioner i sikkerhed.
Hold nu op.
Der er risiko for, at tiltalte stikker af,
i betragtning af det bestialske drab og den sandsynlige domfældelse.
Tiltalte er ikke tidligere straffet. Han har aldrig været anholdt.
Retten opfatter på ingen måde tiltalte som en, der kan tænkes at stikke af.
Kautionen forbliver, som den var i går.
Ti tusind. 100.000 i sikkerhedsstillelse.
Jeg overdrager sagen til dommer French,
og det indledende retsmøde bliver den 21. august.
Tak, dommer.
- Hvad sker der så nu? - De tager ham med.
Det er ren procedure. Vi ser ham om lidt.
Kom.
BANKCHECK
Når I kommer hjem, vil pressen være der.
Min assistent, Ellen, kigger forbi med nogle varer, men I må ikke isolere jer.
I morgen klarer I nogle ærinder. I kan tanke benzin. Hvad som helst.
Lad dem få deres billeder. Så får I fred for dem.
De skal underskrive én ting til.
- Skriv under her. - Undskyld.
Tættere på. Han kommer ud nu.
Jacob!
Så! Hør efter. Vær venlige at flytte jer.
Giv os lidt plads, tak.
Af banen. Flyt jer så.
Giv dem nu lidt plads.
Kan vi få en kommentar?
Jacob, hvordan har du det?
Nå?
Det lyder, som om vi nærmest ikke kender hinanden.
Jeg synes, det lyder meget fint.
Din kampagnechef synes, tonen er rigtig.
Han er også pisseligeglad med, hvem der bliver såret.
Undskyld. Det er bare...
Det plejer at være Andy, der rådgiver mig om den slags.
Om tusind år...
Du er nødt til at udsende en pressemeddelelse.
Jeg ved det godt.
Så... tryk send?
Det er Barber-parret.
Nu er de her. Kom så.
Sådan. De kommer. Tættere på, ikke? Har du dem?
Jeg nænner ikke at vække ham.
Jacob, min skat.
Vi er hjemme.
Er du sulten? Skal jeg lave noget til dig?
Nej, jeg vil bare gerne sove.
Ja.
Du... Vi er stolte af dig.
Den måde, du holdt stand på i dag, kræver mod.
Det var ret skræmmende.
Det er okay nu.
Få hvilet dig.
Og... jeg fik aldrig min telefon tilbage af politiet.
Vi køber en ny til dig. Måske også en ny laptop.
Har de taget min computer?
Ja. Det gør de, når...
Det er bare noget, de gør.
Okay.
Hallo?
Åh nej.
Hvem er det?
Jeg ringer til telefonselskabet i morgen og får et nyt nummer.
ARCHER MELLEMSKOLE LEKTIEPORTAL
HOLD DA KÆFT FOLKENS JB ER PÅ SAMTLIGE...
HAN SMADRER NETTET
MINE FORÆLDRE SPØRGER LØS...
JEG SÅ NOGLE PIGER SKRIVE AT HAN ER LÆKKER LOL
DEREK YOO ØNSKER FACETIME
Jeg måtte tale med advokaten igen i dag. Ham, der har Jacobs sag.
Han bliver ved med at ringe.
- Sarah, er du der? - Ja.
Jeg skal lave lektier. Jeg må smutte.
Min erfaring siger mig, at det, vi så i dag,
kropssproget, det kolde blik, at undgå øjenkontakt...
ANKLAGERS SØN TILTALT FOR DRAB PÅ KLASSEKAMMERAT
...ikke er et godt signal fra en tiltalt i en alvorlig sag.
Han er gået kold. Han sover sikkert hele natten.
Det bekræfter ærligt talt...
Det her er ikke en god idé.
Har du set, hvad folk skriver om ham på nettet?
Vi må holde det ude.
De siger, at han ser selvtilfreds og samvittighedsløs ud.
- Han er ikke engang 15. - Skat... Man kan ikke forvente andet.
Hvad sker der, når han ser det?
Han bliver aldrig den samme igen.
Det vil forfølge ham resten af livet.
Laurie.
Hvad?
Hvad er der, Andy?
Hør her.
Jeg må fortælle dig noget.
Det er noget, der snart kommer frem.
Om Jacob?
Om mig.
Min familie.
Min far.
Jacob, før vi går i gang, vil jeg understrege noget.
Du er klienten.
Det betyder, at det så vidt muligt er dig, der træffer beslutningerne.
Ikke dine forældre og ikke mig. Dig.
Men hvis du ønsker at overlade beslutninger til dine forældre,
er det helt forståeligt, men ifølge loven i Massachusetts
skal et barn på din alder, der tiltales for drab, retsforfølges som en voksen.
Så jeg vil gøre mit bedste for også at behandle dig som en voksen. Okay?
- Okay. - Godt så.
Teorien er tilsyneladende, at Ben Rifkin mobbede dig.
Du købte en kniv, og da muligheden bød sig, hævnede du dig.
Vent... mobbede han dig?
Ikke rigtig. Altså, på en måde, men...
- Hvad mener du med "på en måde"? - Hvorfor har du ikke sagt det noget før?
Han var en nar over for mange. Ikke kun mig.
Du skulle stadig have sagt det. Hvordan mobbede han dig?
Andy, Laurie. Rolig.
Det lader ikke til, at der er nogen vidner til selve overfaldet.
Du har erkendt, at du var i parken.
En elev hævder, at du havde en kniv, som du af og til tog med i skole.
Det må være Derek. Derek Yoo.
Så sagen bygger på indicier.
Der er fingeraftrykket.
Men fingeraftryk har begrænset vægt som bevismateriale.
Der kan tit være en uskyldig forklaring.
Så du er tryg ved sagen?
Der er en ting mere.
Laurie?
Jeg må fortælle dig noget.
Du sagde selv, at det kommer frem. Vi må forholde os til det.
Han skal hellere høre det fra os end se det i nyhederne.
Undskyld. Forholde os til hvad?
Mor?
Der er åbenbart en voldelig fortid i vores familie.
Skat, jeg er ked af, at du skal høre det sådan her, men det passer.
Beklager, Joanna. Det er min skyld.
- Laurie hørte det først i går aftes. - Hørte hvad?
Min far, din farfar...
Han sidder i fængsel.
Det har han gjort rigtig længe.
Sidst jeg så ham, var jeg seks.
Min mor og jeg besøgte ham i fængslet lige efter anholdelsen.
Du sagde, han forlod jer, da du var spæd.
Det er det, jeg siger til alle. Min mor fortalte den samme løgn.
Men du har sagt, at du ikke kendte din far.
Ja.
Jeg skammede mig over ham.
Så du løj for mig.
Du har løjet for mig.
Jeg er virkelig ked af det, Laurie.
Jeg fortalte dig ikke hele sandheden, nej.
Hvad havde han gjort?
Han dræbte en pige.
Hvem var hun?
Hun var studerende på det lokale universitet.
De fandt hendes lig i et tilskoddet rækkehus på Congress Avenue.
Hun blev dræbt med kniv.
Hvad?
Jeg har villet fortælle dig det så mange gange, Laurie.
- Hvorfor gjorde du det så ikke? - Min fortid er ikke den, jeg er.
Sytten år, Andy? Og så troede du ikke, jeg ville forstå det?
Jeg var bange for, at det ville ændre dit syn på mig.
Og så ville det være spildt, for det betyder ingenting.
Gør det?
Nu forstår jeg.
Jeg siger ikke, at Logiudice ikke vil prøve at bruge det,
men det vil ikke gavne ham.
Måske bortset fra i folkedomstolen.
Er du sikker?
Laurie frygter, at anklagemyndigheden vil påstå, at der er en arvelig tilbøjelighed.
Det læste jeg om på nettet i morges.
Der har været lignende sager, hvor den slags har været brugt som bevis.
- Det bliver kaldt "mordergenet". - Det er latterligt.
- Tror I, jeg har mordergenet? - Nej, det er bare et udtryk.
Vi er bare bekymrede for, om det er noget, der kan bruges mod dig.
Jeg tvivler på, at det vil blive tilladt.
Det betyder ikke, at de ikke prøver, men så bekæmper vi det med næb og kløer.
Jeg skal på toilettet. Jeg har det ikke så godt.
Mary, vil du vise Jacob, hvor toilettet ligger?
Ja, selvfølgelig.
Denne vej.
For pokker. Skulle du nævne det lige nu?
Han har ret til at kende sandheden.
Jeg vil ikke finde mig i flere løgne, hverken fra dig eller fra ham.
- Fra ham? Om mobberiet? - Han har aldrig nævnt det.
På ham lød det, som om de dårligt kendte hinanden.
- Og fingeraftrykket... - Det har han forklaret.
- Han fandt liget og gik i panik. - Det nævnte han heller ikke.
Vi bliver bare nødt til at have fuld åbenhed.
Ikke flere hemmeligheder.
Måske skal vi slutte for i dag.
- Værsgo. - Tak.
Du skulle have sagt det.
Skat, vi prøver alle sammen at finde en måde at takle det her på.
Jeg fortalte ikke nogen det, Jake. Jeg var bange for, hvad folk ville tænke.
Og nu er jeg bange for, hvad folk tænker om dig.
Er det ikke kun naturligt? Det er jo den, jeg er, ikke?
- Jacob. - Det er okay.
Han er vred på mig, og det forstår jeg godt.
Det er ikke den, du er.
Hvor ved du det fra?
Måske har mor ret. Måske er jeg...
- Måske har jeg mordergenet. - Det har jeg aldrig sagt.
Mordergenet er noget værre vås.
Måske ikke. Måske er jeg som ham.
Så!
Nu er det nok, ikke?
Han er en ond mand. Han har intet med dig at gøre.
Kan du se? Det var det, jeg var bange for.
Det var derfor, jeg ikke sagde noget. Du havde ret til ikke at vide det.
Til at starte med en ren tavle. Det skulle ikke hænge over dit hoved som...
Tak.
Pis.
Ignorer det.
Andy.
Undskyld. Jeg... Jeg troede, du var her alene.
Jeg har hende hver anden uge.
Det er okay, skat. Det er en ven fra arbejdet.
Vent her.
Kom. Lad os gå ind. Du kan se tv.
Hun er blevet stor.
Lad os tale herude.
Hvad fanden laver du her? Prøver du at få mig suspenderet?
- Jeg har brug for din hjælp. - Til hvad?
Leonard Patz.
For helvede, Andy.
Kom nu, Duff. Vi ved begge godt, at der var faresignaler.
Det skal du ikke sige. Sådan noget pis som "vi ved begge".
Hvis ikke Lynn havde rykket på Jacob så hurtigt,
- ville Patz stadig være i søgelyset. - Er han da ikke det?
Er han?
Jeg har ikke glemt ham, hvis det er det, du mener.
Men han er ikke hovedmistænkt.
Ikke længere, nej.
- For mig er han. - Det er jeg ikke i tvivl om.
Hvad er det, du vil?
Jeg vil grave mere i Leonard Patz. Jeg vil se hans sagsmappe.
Og?
I har beslaglagt min computer.
Ingen behøver at vide det.
Og det er ikke ulovligt. Kun upassende.
Det skal jeg huske, når jeg bliver degraderet til færdselsbetjent.
- Kom nu, Duff. - Nej.
Jeg ville sikkert gøre det samme, hvis jeg var dig, men det er jeg ikke.
Jeg spørger dig som din ven. Jeg skal bare have hans sagsmappe.
Ven?
Hvad?
Hold nu op. Vi var kolleger. Vi så jo ikke hinanden privat.
Første gang jeg var i dit hus, kom jeg med en kendelse.
Hold da op. Det...
Jeg har altid opfattet os som venner. Jeg er ked af, at du ikke gør det.
Misforstå mig ikke. Du er en fin fyr, men hvis du tror, det her er venskab,
så er jeg ked af det på dine vegne.
Mor?
- Jeg kommer, min skat. - Okay.
Er det det hele eller...
Andy.
Andy?
Andy.
Jeg bad dig om at beskrive de første par uger efter Jacobs anholdelse.
Lad os se.
Det startede vist en søndag.
Så blev det mandag.
Jeg er ret sikker på, det så blev tirsdag.
Du skal være præcis, Neal. Spørgsmålet skal formuleres helt præcist.
Et af dine mange guldkorn.
Godt. Jeg omformulerer spørgsmålet.
Vil du beskrive stemningen i dit hjem
i ugernes efter Jacobs anholdelse?
- Stemningen? - For pokker.
Få mig til at sige det, du vil høre. Det er ikke så svært.
Du vil vide, om Jacob virkede skyldig. Hav dog modet til at spørge.
Godt. Gjorde han?
Aner det ikke.
Han var 14. Han var lige blevet flået ud af sit eget liv.
- Hans klassekammerater, aktiviteter... - Undskyld. Hans klassekammerater?
Ja.
Når du er så optaget af præcision, undrer det mig, at du ikke siger "venner".
Hold nu op, Neal.
- Så Jacob havde venner? - Ja.
Nogle få, ja.
Var Ben Rifkin en af hans venner?
Nej. Han sagde, at Ben nogle gange var en nar over for ham.
Han... kaldte ham forskellige ting.
Såsom hvad?
Det ved jeg ikke. Det sædvanlige.
Kaldte han Jacob "bøsserøv"?
Ja.
Mere end én gang?
Sådan har jeg forstået det.
Jacob blev taget ud af sin faste rutine, og det påvirkede altså hans adfærd.
- Er det korrekt? - Ja.
Plus at han var overalt på tv og nettet.
Han... lukkede nærmest bare ned en overgang.
I hvert fald til at begynde med.
Så han var bekendt med sin gryende berømmelse?
Ja. Vi opfordrede ham til ikke at se på det.
Han holdt sig beskæftiget med lektier. Der var otte uger tilbage af skoleåret.
Skole?
Ja, vi hyrede en privatlærer.
Fr. Mandel. Hun var lærer for Jacob i anden klasse, men nu pensioneret.
Vi mente, det ville gøre det mindre akavet.
Gjorde det det?
Det ved jeg ikke. Måske.
Han trak sig jo meget ind i sig selv. Det gjorde vi alle sammen til en vis grad.
Det var en svær periode.
Også for Laurie?
Jeg mener bare, at hvis man ser på de reelle udgifter til sådan et program,
ikke bare de direkte omkostninger, men også løn og ekstra...
Laurie.
Hvordan går det, Laurie?
Ikke supergodt, men jeg er glad for at være tilbage.
Må jeg...
Ja da.
GALLAFEST
Vi har alle sammen tænkt på dig.
Vi forventede dig ikke tilbage så hurtigt.
Jeg har brug at blive distraheret.
I stedet for at glo ind i væggen kan jeg lige så godt gøre nytte.
Vi var lige ved at gennemgå budgettet til næste års studietur.
Okay.
Hvad fanden?
- Har du et øjeblik? - Ja.
Jeg har lige haft et telefonmøde med nogle fra bestyrelsen,
deriblandt vores juridiske rådgiver.
De er enige om, at det er for tidligt for dig at vende tilbage til arbejdet.
Jeg har det fint. Det lover jeg.
Du hører ikke, hvad jeg siger.
Det her kommer ikke til at fungere for os. Ikke lige nu.
Du ved, hvor meget vi holder af dig her.
Hvor taknemlige vi er for alt det, du har gjort de seneste... er det syv år?
Otte.
Vi må bare...
Vi er et helle for børnene.
Vi skal skabe trygge rammer til dem.
Og min tilstedeværelse er på en eller anden måde...
Nej. Ikke dig.
Det er mere...
Bestyrelsen er bekymret for enhver form for negativ forbindelse.
Vi er i forvejen på glatis rent økonomisk.
Aha.
Det er ikke nødvendigvis permanent.
Du bliver ikke fyret.
Vi mener bare ikke, at tidspunktet er det rette.
Ikke endnu.
Hvornår så?
Jeg...
Jeg beklager, min ven.
Alt det, du går igennem.
Tak.
Hej, fr. Barber.
Godt. Jeg skyder ham. Gå ind.
Du er død.
Skyd ham.
Hvordan kan du være så dårlig?
Du er dødsens.
Hej, kammerat.
Hvad med en pause? Du har spillet i et par timer.
Jake.
Okay. Jeg må smutte.
- Hvornår skal vi spise? - Når mor kommer hjem.
- Hvem spiller du med? - Det ved jeg ikke. Bare en fyr.
- Ved du ikke, hvad han hedder? - Han sagde det vist. Tim eller Tom.
Sagde du, hvad du hed?
Det ved jeg ikke. Ja, sikkert.
Du skal passe på, hvad du siger der.
Der bliver bare fyret lort af.
Ja, men folk tager tingene ud af kontekst. De optager det.
Det er derfor, sociale medier ikke går an. Det er anklagerens ønskedrøm.
- Vi har talt om det. - Ja.
- Så du holder dig fra det? - Ja.
Okay.
Undskyld. Jeg ved godt, det er svært, men det er også vigtigt.
Du må gerne spille. Du skal bare være forsigtig.
Med din telefon og sms'er. Alting.
Ja, det forstår jeg godt.
Okay.
Dylan siger, at jeg er berømt.
- Har du talt med Dylan? - Ja, vi spillede tidligere.
Han sagde, at der er en fanside på nettet.
Den blev startet af en pige i Ohio eller Iowa.
For helvede.
Men jeg vil nu gerne se den.
Lad være med det.
Okay? Det er en dårlig idé. Bare... lad være.
KIG I DIN POSTKASSE
- Skulle mor ikke være kommet hjem? - Jeg ringer til hende. Dækker du bord?
Jeg forstod ikke, hvor du blev af.
Jeg kørte bil.
Hvad mener du?
Jeg måtte bare...
Jeg ved det ikke.
- Hvordan gik det på arbejdet? - Det var...
Åh nej.
Gå ind. Jeg tager mig af det.
MORDER BRÆND OP I HELVEDE
Hej, mor.
Jeg kommer straks.
Jeg har forstået det. Du elsker mig.
HELVEDE
MORDER BRÆND OP I HELVEDE
Tillykke med fødselsdagen!
Jacob!
Hvis idé var det at tale med dr. Vogel?
Jacobs advokat anbefalede hende.
Dr. Vogel anses for at være ekspert inden for arveligt betinget adfærd.
- Er det ikke rigtigt? - Jo.
Jeg havde forstået, at frk. Klein mente, at arvelige beviser var værdiløse.
Vi skulle forholde os til det, før det eventuelt kom op i retten.
Det er godt advokatarbejde.
Og hendes første samtale med Jacob var den 25. maj?
- Er det korrekt? - Ja, det lyder rigtigt.
Vi mødte hende først.
BIOPSYKOLOGISK FORSKNINGSGRUPPE
Toby vil komme med aftensmad til os.
Seriøst?
Det er det, man gør ved et dødsfald.
Hun vil støtte dig.
Hvis man ikke lukker folk ind, føler de sig uønskede.
Jeg ved det godt.
Duffy kiggede for resten forbi. Med Patz-mappen.
- Tror hun, at Patz gjorde det? - Det må hun ikke sige, men det må vi.
Patz passer på alle punkter. Vi skal bare overbevise nævningene.
- Det var pænt af hende. - Ja.
Se bare. Folk tager sig af os.
Andy læste stadig jura.
Vi havde ikke engang været sammen i et år.
Så graviditeten var ikke planlagt?
Vi var glade for det. Vi var praktisk talt forlovede da.
Vi glædede os.
Men vi var selv så unge. Vi havde meget at lære.
Hvordan vil I beskrive Jacob som spæd?
- Smuk. - Vanskelig.
Selvfølgelig var han smuk. Det var ikke det...
Det var ikke det, du mente, vel?
Hvordan var han vanskelig?
Han græd uafbrudt. Som om han blev pint.
Først troede vi, det var kolik, men det gik aldrig væk.
Mens han var baby altså.
Var han nem at trøste?
- Ja, for det meste. - Ikke rigtig.
Han havde nogle hysteriske anfald. Den slags.
Det var mere end at være hysterisk.
Han kastede ting efter os.
Skreg i timevis. Man kunne ikke få ham til at holde op.
Det lyder ikke så usædvanligt.
Det var det heller ikke. Laurie overdriver lidt.
Hvordan var Jacob over for andre børn, da han var helt lille?
Laurie?
Lad mig gøre noget helt klart.
Jeg blev hyret af jeres forsvarere. Jeg arbejder for jer.
- Jeg er på Jacobs side. - Det ved vi godt.
Så ved I også, at vores samtaler er fortrolige.
Der er ingen grund til at fortie noget. Ikke her.
Jeg prøver bare at få det samlede billede.
Han trivedes ikke i dagplejen.
Han var for voldsom over for de andre børn. Der kom klager.
- Klager? - Nogle få neurotiske forældre.
Han skubbede en pige ned fra et legestativ.
Hun blev syet.
En dreng beskyldte Jacob for at bide. Han benægtede det.
Han var fire. Hvad taler vi om her?
Lad hende tale ud, Andy. Du har talt. Værsgo, Laurie.
Jeg prøver bare at være ærlig, Andy.
Nej, du får det til at lyde, som om Jacob har gjort noget galt. Det har han ikke.
Han var en lille dreng. Du overfortolker alting.
Det sagde du altid.
Du ville aldrig erkende, at der kunne være noget galt.
Han var en almindelig dreng med almindelige problemer.
Som alle andre drenge.
Det sagde børnelægen også.
Hun mente, at Jacob var meget ung følelsesmæssigt,
og at det kunne indhentes med et ekstra år i børnehave.
- Så ville det gå væk. - Og det gjorde det.
- Lægen havde ret. - Havde hun?
Skat, se dog, hvor vi er.
Hvad mener du, Laurie?
Tvivler du på Jacobs uskyld?
- Nej, selvfølgelig ikke. - Hvis du gør, er det helt okay.
Det gør jeg ikke. Ikke spor.
Jeg prøvede bare at svare ærligt.
Som du bad os om.
- Forstået. - Jeg mener det.
Jeg ved, hvad han er og ikke er i stand til.
- Okay. - En mor kender sit eget barn.
Toby er her.
- Hej, skat. - Hej.
Hvor er det sødt af dig. Tak.
Det var så lidt.
Hvordan har I det?
Vi holder ud. Det hele er bare så...
Det må det være.
Søde.
Det skal nok gå.
Det ved jeg ikke helt.
Det gør jeg virkelig ikke.
Hejsa. Hvad er dagen gået med?
Global, biologi og spansk. Jeg kunne bedre lide hende i anden klasse.
Hun er flink nok, men hun er en evighed om at forklare tingene.
Og jeg tror slet ikke, hun kan spansk. Hun udtaler años "anus."
Skat, det lyder, som om Jacob...
- Hvad sker der? - Mor?
Der sker det, at Gary ikke vil have, at hun ser mig mere.
Hun ville selv sige det til mig.
- Det er sindssygt. Du er hendes bedsteven. - Men Gary er hendes mand.
Han læste på Cornell sammen med Dan Rifkin, så...
Der er rester fra i går.
PENGEINDSAMLING
TIL STØTTE FOR BEN RIFKINS MINDELEGAT TIL UDDANNELSE
Du kan drøne rundt i den.
Men jeg vil anbefale den her.
Selvfølgelig. Du skal jo tjene penge.
Hej, Sarah.
ARCHER MELLEMSKOLE
Hvordan går træningen?
Det er kriminalassistent Duffy.
Hallo?
I sagde, man skulle ringe, hvis man vidste noget om drabet på Ben.
Ja. Hvem taler jeg med?
Jeg hedder Sarah. Sarah Grohl.
"Hvor er hatten?"
Hej, kammerat. Spisetid.
Skat! Så er der mad!
Skat!
"Halvtreds dollars."
Laurie! Spisetid!
Laurie!
Laurie?
Tekster af: Eskil Hein